www.SweSUB.nu Rättad av: Åkerspöket
Vad är detta krig i hjärtat av naturen?
Varför tävlar naturen med sig själv?
Varför kämpar land mot havet?
Finns det en hämnande kraft i naturen?
lnte en kraft, utan två?
Jag minns min mor innan hon dog.
Hon såg skrumpen och grå ut.
Jag frågade om hon var rädd.
Hon bara skakade på huvudet.
Jag skrämdes av döden i henne.
Jag kunde inte se någonting vackert med att hon gick till sin skapare.
Folk talade om odödlighet, men jag har inte sett den.
Jag undrade hur det var att dö.
Hur skulle det vara att veta att detta andetag var ens sista.
Jag hoppas jag kan möta döden som hon.
Med samma... lugn.
Eftersom det är där den finns - den odödlighet som jag inte sett.
Ungarna här bråkar aldrig.
lbland.
lbland när de leker
de bråkar alltid!
- Är hon rädd för mig? - Lite.
- Är du rädd för mig? - Ja.
- Varför? - Eftersom du ser...
Du ser ut som soldat!
- Jag ser ut som en soldat? - Ja.
Det spelar ingen roll.
Det gör detsamma.
- Hon är trött. - Ja.
Om hon simmar, vill hon sova sen.
Ok, kom igen. Vänd dig om.
Spring, spring, spring. Spring!
Kom igen, spring.
Spring, spring, spring!
Witt, en patrullbåt!
Amerikansk.
Vad gör den här helt ensam?
Du har inte ändrats alls eller hur, Witt?
Du har inte lärt dig någonting.
Man behöver bara vänta på att du själv sätter huvudet i snaran.
Hur ofta tar du bondpermis?
Du har varit i armén sex år nu?
Är det inte dags att sluta vara en så värdelös rekryt?
Jag menar, om du alls kan det.
Alla kan inte vara smarta.
Det är synd att vi inte kan det.
Se på dig själv.
Du kan bara inte platsa i mitt kompani.
Du kan aldrig vara en riktig soldat.
Jag är sergeanten i C-kompaniet och jag bestämmer.
Kapten Staros, han är chefen, men jag håller i tyglarna.
Du är bara en mun till att mätta.
Du borde hamna inför krigsrätt.
Men jag ordnade något annat.
Du borde känna dig glad.
Jag skickar dig till ett strafförband.
Du ska vara bårbärare. Du ska ta hand om sårade.
Jag kan klara allt som du ger mig.
Jag är mycket mer man än du.
l denna världen...
är en ensam man ingenting.
Och det finns ingen annan värld.
Där har du fel, Top.
Jag har sett en annan värld.
lbland tror jag att det bara var... inbillning.
Ja,
då har du sett något jag inte kan.
Vi lever i en värld som spränger sig själv i bitar så fort som möjligt.
Då kan man bara blunda och inte låta någonting röra en.
Ta vara på sig själv.
Jag kan vara din bästa vän nånsin.
Och du vet inte ens om det.
Han hatar dig värre än gift.
Jag har aldrig känt det för jag hatar inte honom.
Jag älskar C-kompaniet.
De är mitt folk.
De kallar det ''Klippan.''
Japanerna byggde just ett flygfält där.
Striderna sker i detta område.
Det är deras väg till Australien och deras kontroll av sjövägen till Amerika.
Om vi ska stoppa japanerna i södra Stilla havet, måste det ske där.
Marinsoldaterna har gjort sitt. Nu är det vår tur.
Jag arbetade häcken av mig.
Fjäskade för generalerna.
Förödmjukade mig själv
för dem och min familj.
För mitt hem.
- Jag beundrar dig, överste. Verkligen. - Tack, general.
Andra skulle ha pensionerat sig redan.
Det är bra.
Vi behöver höga officerare med mognad och karaktär.
Vi har bra sergeanter och bra överstelöjtnanter.
Men när någon fått örnarna vill han ha en stjärna.
Han blir en politiker.
Tänker på sin egen karriär.
Svårt att stå på egna ben.
- Du har så rätt, general. - Med amiralens bevakande ögon.
- Det är alltid någon som tittar. - Ja.
Som en hök.
Det är alltid någon redo att ta över.
- Har du en son, överste? - Ja, general.
Bra. Våra söner ska inte utkämpa detta krig om 30 år, eller hur?
- Nej, verkligen inte. - Krossa dem då utan nåd.
Gräv fram dem ur bergen och skydda flygfältet.
Ja, general.
Man undrar varför... Varför byggde japanerna ett flygfält just där?
Vi ser tydligen inte helheten, om det nu går.
- Vad tror du? - Ja, jag ställer mig aldrig den frågan.
Du är en ödmjuk man.
lngen vill ha den ön... utom du.
Hur mycket vill du ha den?
Så mycket som jag måste, general.
Allt de offrade för mig
rann ut som vatten på marken.
Allt jag kunde ha gett för kärlek.
För sent.
sakta som ett träd.
Kände du det?
Ja, general.
Tack, general.
Upp till signalbryggan.
Ju närmare Caesar man är, desto räddare är man.
Jag kan bara inte hjälpa hur rädd jag är, sergeant.
Jag kan inte hjälpa det.
Min styvfar slog mig när jag var liten.
Jag var rädd och brukade gömma mig.
Jag sov i hönshuset flera nätter.
Och jag trodde aldrig att det kunde bli värre än så.
Men jag lever per minut här. Jag räknar sekunderna.
Vi landsätts snart och det kommer att bli lufträder.
Vi dör troligen innan vi kommit över stranden.
Den här platsen är... som en stor flytande kyrkogård.
- Vad heter du? - Jag vill ha en egen bil.
- Vad heter du? - Edward, Edward B Train.
Train?
Det enda som är permanent är döden och Herren. Det är allt.
Det är allt du behöver oroa dig för. Detta är inte slutet på mig eller dig.
- Blir det en lufträd? - Hur ska jag veta det?
Jag vet att besättningen sa det inte var någon förra gången.
Fast förra gången sprängdes de nästan i bitar.
Vad vill du jag ska säga?
Du är en stor hjälp. Säg ingenting.
Jag ska säga något.
Vi sitter där som ett par jävla måltavlor i de där båtarna.
Det vet jag redan.
Tänk på det, Tills.
Tänk på det.
- Tittar du inte på det roliga? - lnte intresserad.
- Jo, det är väl ganska packat. - lnte intresserad varken eller.
Jag ska skaffa mig den där pistolen.
Jaså? Ok, ha så kul.
Ja, ha så kul.
Ni kommer att vilja ha en när vi stöter på några samurajer.
Öppna dörren! Öppna den jävla dörren!
Öppna dörren!
Ni lär er alla att spela kort...
Ok. Här sover jag, ja.
Ok, är detta en syjunta eller spelar vi kort?
Ok, knektöppning. Robert har två knektar.
Jag räknade aldrig med det här när jag skrev på för armén.
Hur kunde jag veta det skulle bli ett jävla krig? Svara på det.
Allt jag vet är att C-kompaniet alltid åker dit. Alltid.
Och jag vet vems fel det är också.
Det är den där kaptenen vi har.
Först dumpar han oss på den här båten där vi inte känner en själ.
Sen sätter han oss långt ner på listan att komma bort från fanskapet.
Hej, kapten.
Jag såg i din mapp att du var officer tidigare.
Varför blev du menig?
Det var min fru.
Jag var i ingenjörskåren.
Vi hade aldrig varit separerade.
lnte ens för en natt.
Jag stod ut i fyra månader. Sen slutade jag.
Bara slutade.
De skickade hem mig.
De sa jag aldrig skulle få nytt befäl.
De sa de skulle se till att jag blev inkallad och hamna i infanteriet.
Vilka svin.
Jag kan inte klandra dem.
Var är hon nu?
Hon är hemma.
Varför ska jag vara rädd för döden?
Jag tillhör dig.
Kom igen! Kom igen! Kom igen!
Kom igen! Kom igen!
Vi ger oss iväg!
Om jag går först så väntar jag på dig.
På andra sidan av det mörka vattnet.
Sätt på dig hjälmen.
Var med mig nu.
- Känns trycket, kapten? - Ja, överste.
Jag gillar dig, kapten.
Jag vill bara att du ska veta att det är vi som ska klara det. Ok?
Gå inåt landet tills du når linjen. Jag kommer efter.
- Ja, överste. - Det är upp till dig, kapten.
Landgång! Landgång där!
Lämna plats!
Gruppledare! Bägge grupperna!
Den här vägen. Den här vägen, här.
Var beredd att hoppa över sidan!
Fader vår, som är i himmelen...
Och förlåt oss våra skulder, såsom vi ock förlåta dem oss skyldiga äro.
Ty riket är ditt, och makten, och härligheten.
Ditt gäng har tur.
Transporterna måste ha upptäckts.
Ni kommer ut just i tid.
Ta ett andetag. Du måste andas!
- Är ni C-kompaniet? - Ja.
Vi gick inåt en kilometer. lngenting där.
Ett par oljetunnor. lngenting där i...
- En vecka. - En vecka, kapten.
lnga stupade. Japanerna har stuckit.
Två granatträffar, men de flesta kom iland.
Det konstigaste jag sett.
Det finns fisk som lever i träden.
Om de inte visste att stranden var övergiven, vad mer vet de inte?
Vem är du som lever i alla dessa former?
Din dödfångar alla.
Du är också källan till allt som föds.
Din ära.
Sanning.
Du ger lugn åt själen,
förståelse,
mod.
Det tillfredsställda hjärtat.
Hämta en fältläkare!
Kanske alla är en del av en enda stor själ.
Alla ett ansikte av samma man.
Ett enda stort jag.
Alla söker själva efter frälsning.
Var och en som en kolbit
som tagits från elden.
Vi ska rakt uppför berget där.
- Det kan vi inte, överste. - Det går inte att kringgå det.
Till vänster är en brant klippa.
Japanerna håller djungeln. Vi måste gå rakt upp.
Och vatten, överste? Det kommer inte.
Mina män är... de kollapsar.
Oroa dig för en soldat när han slutar klaga.
Vi ska attackera i bredd. Tredje plutonen i reserv.
Vi måste korsa de där tre sänkorna.
När vi kommit dit kan vi attackera.
Enligt översten går det inte att gå runt, så vi måste anfalla framifrån.
- Whyte? - Ja?
- Ser du de grästäckta bergskammarna? - Ja.
När ni kommer till slutet av fältet eliminerar ni alla starka punkter.
Japanerna måste ha någonting där som skyddar mot angrepp.
Är du här?
Låt mig inte svika dig.
Låt mig inte svika mina män.
Jag förlitar mig på dig.
Rosafärgad gryning.
Du är grek, eller hur, kapten?
Läste du någonsin Homeros?
Vi läste Homeros på West Point.
På grekiska.
Vilket artilleristöd har vi, överste? Kom.
- Två batteri med 105-or. - De är inte kraftiga nog. Kom.
Nej, men det stärker moralen. Verkar som japanerna får hett om öronen.
OK, mannar.
Nu gäller det.
Vi avancerar i grupper om tio.
Ta det inte bit för bit. Man blir en måltavla om man stannar.
Spring hela vägen.
Vi har inget val. Vi måste göra det.
Jag tar själv första gruppen.
Jag vill ha Charlie Dale med mig.
Du organiserar dem där uppe.
Om fem minuter.
Kom igen nu.
Sico?
- Vad är det med dig? - Jag har magsjuka.
Du reser dig eller jag sparkar så du blir sjuk.
Jag skulle om jag kunde.
Jag är sjuk.
Du är inte sjuk. Upp med dig!
- Vad är problemet, Sico? - Jag vet inte, sergeant.
Det är magen. Jag har ont, jag har kramper.
Jag kan inte ens sitta upp rakt.
- Kom igen, upp med dig! - Låt honom vara.
Vem vill ta geväret! Släpp allt. Du ska till sjukan.
Tack, sergeant.
Diskutera inte med mig.
Lycka till, Keck.
Plugga igen hålet till höger!
Nu!
Kanske de har stuckit.
Ner på marken!
Ta det lugnt, ta det lugnt, ta det lugnt.
Bårbärare!
Kom igen!
Bårbärare, hitåt!
- Hämta honom. - Vi har redan 8 eller 9 där nere...
- Diskutera inte! Hämta honom! - Han är inte den viktigaste...
För helvete! Bestämmer jag här eller inte?!
- Är jag kapten eller inte? - Andra är sårade. Det är allt.
- Jag gav dig en order! - Ja, kapten!
Hej, sergeant.
Vem ska vi hämta där?
Vi tror att det är Jacques.
Jockey.
Åh, helvete. Det är, det är för jävligt.
Kapten?
Kapten? Får jag komma tillbaka till kompaniet när vi hämtat Jockey?
- Ok, men du måste få tillstånd. - Visst. Och mitt gevär.
Nicky! Du lever fortfarande!
Fortsätt! Fortsätt!
Underbart, Staros, underbart. Det bästa som jag sett på länge!
Utmärkt planerat och genomfört! Du kommer att nämnas i rapporten.
Whyte ledde underbart.
Ja, överste. Kom.
Att skicka den andra också var briljant.
De kan ha klarat kammen. Jag tror inte de tog för mycket stryk.
Hur många ställningar såg de?
Försatte de några ur spel?
Vi borde ha bergskammarna rensade före tolv! Kom.
Hallå! Hallå! Staros, är du där?
Här, överste. Kom.
Hur många ställningar såg de? Försatte de några ur spel? Kom.
Småbarn.
Jag vet inte, överste.
Vad i helvete menar du med det? Hur kan du inte veta det? Kom.
Jag är här precis bakom den första toppen, överste.
Ska jag stå upp och vinka? Kom.
Nej, jag ser dig. Jag vill att du gör något.
Gå upp där och se hur situationen är.
Jag vill ha Berg nr. 210 ikväll.
För helvete, amiralen var uppe tidigt för det!
Vakna där uppe, Staros. Slut!
Fortsätt upp!
Keck!
Ja!
- Vi måste härifrån. - Jag vet.
Blane är död.
Du är chefen.
Vi veta du där, jänkare!
Tojo äter skit!
Nej! Roosevelt äter skit!
Jag fick honom! Jag fick honom!
Jag dödade en man.
Queen!
Queen, är du där?
Värsta man kan göra. Värre än våldtäckt.
Queen! Såg du japanerna lämna bergskammen?
- Jag dödade en man. - Jag har inte sett något.
Stick upp huvudet och se efter!
Jag är menar det!
Jag såg sju japaner som lämnade bergskammen!
Jag fick en av dem.
Så?
De kanske ger sig av.
Kanske någon borde gå till kaptenen.
Vill du göra det?
Du stannar här! Det beordrar jag!
Ner!
Stanna nere.
Nu! Nu!
Vad ska vi göra nu?
Vi väntar här. Kanske de skickar förstärkning.
För att göra vad?
Säkra några positioner häromkring!
- Vill du verkligen fortsätta? - Nej. Nej, inte rakt uppför.
Om de skickar förstärkning kanske vi kan se oss omkring
och hitta kulsprutorna.
- l alla fall bättre än att gå tillbaka. - Något kommer!
De kommer!
Vad gör de?
Varför anfaller de inte samlat?
Kanske de kom på eget bevåg.
Kanske de ville komma till nirvana.
De kommer.
Keck!
Jesus!
Åh, Jesus!
Jag sprängde häcken av mig!
- Det är ok. - Jag sprängde häcken av mig!
Ligg ner!
Vilket jävla rekrytmisstag!
- Ta det lugnt. - Jag tog tag i pinnen!
Skriv till frugan. Jag vill hon ska veta jag dog som en man.
Du kommer att klara dig.
- Försök inte lura mig! - Ligg ner!
Ja, ja.
Har jag lera i ansiktet?
Torka bort den. Få bort den.
Nej!
Jag lovar att skriva till henne.
Ta min fältflaska. Det finns fortfarande lite vatten kvar.
Det är bäst så.
Jag är helt trasig där nere.
Jag kan inte älska längre.
Var är jag?
Du klarar dig bra.
Även om du dör, så svek du inte de andra.
Om du inte slängt dig mot kanten hade vi dött allihop.
Jag fryser.
Jag... fryser.
Ska du skriva till hans fru?
l helvete heller.
Jag känner inte frugan hans.
Det är kompanichefens jobb. Jag kan inte alls skriva bra.
Du sa att du skulle.
Jag säger vad som helst till dem när de är på det viset.
Någon borde göra det.
Ok, du skriver till henne. Du gör det.
Vad är fel, Jim?
lngen kan göra något. Han dör innan han kommer till läkare.
- Då kan jag inte be dig hämta honom. - Kanske jag kan få ut lite morfin.
- Tystar det ner honom? - lnte länge.
Jag kunde kanske lämna tre eller fyra.
Kan du ge honom allihop direkt?
Det är vad du är.
Det är allt för oss. Det är oss, det är oss.
Jag förlorade alla tolv. Alla tolv.
Alla tolv.
Rena vansinnet där uppe.
Jag sa vad de skulle göra, visade dem och gav dem en knuff.
- Hjälp hitåt! - Jag känner dig, sergeant.
Rena vansinnet. Vet inte vem som bestämmer, men låt honom inte gå!
Jag sticker. Jag sticker.
Jag sticker. Ok, fötter, rör på er. Rör på er. Rör på er!
Jag rör på mig nu.
Rör mig inte. Titta inte på mig. Rör mig inte. Jag sticker.
Ok. Ok.
Hjälp mig någon!
Hjälp mig!
Var tyst. Jag ska hjälpa dig, Tella.
- Ta det lugnt. - Dra åt helvete!
Jag håller på att dö, sergeant!
OK. Men gör det lite tystare!
- Hur ska du få ut mig? - Tar dig tillbaka.
- Kom igen. - Nej!
Lägg mig ner! Lägg mig ner!
Lämna mig ifred... Lämna mig ifred.
Lämna mig här.
Ge mig mer. Ge mig mer.
Här, Tella.
Farväl... farväl.
Hejdå, grabben.
Farväl, sergeant. Farväl.
Lyckligtvis, Jim, beror kompaniets öde inte på en man.
Sergeant, jag såg allt i kikaren.
Jag ska rekommendera dig för silverstjärnan i rapporten.
- Det är det modigaste... - Kapten,
säger du ett tackande ord till ska jag slå dig på käften.
Nämn mig i rapporten och jag slutar direkt
och lämnar dig ensam här med denna skrangliga grupp.
Förstår du det?
Egendomar! Allt handlar om egendom.
Vad händer, Staros? Dessa män borde förstärkas omedelbart!
Vad gör de? Jag kan se dem i kikaren.
De ligger bakom avsatsen!
De borde vara uppe och slå ut kulsprutorna! Över!
Du förstår inte vad som pågår, överste.
Vi har haft... svåra förluster.
En man fick ett skott i magen. Det var ganska chockerande.
Ja, Ja. Och de där förstärkningarna? Kom.
Jag har... två grupper till...
Första plutonen kan jag skicka. Kom.
Vad i helvete menar du?!
Förbannade, Staros! Säger jag förstärkningar,
så menar jag det! Du skickar alla du har omedelbart!
Första plutonen, också. De ligger där utan att göra något.
Skicka en man dit med order att attackera och rör på er längs flanken.
Få sedan andra plutonen över till berget!
Låt dem trycka på och gå rakt uppför berget!
Attackera dem nu!
Jesus, Staros! Måste jag ge dig en lektion i taktik
medan dina män skjuts i bitar?
Överste, jag tror inte du verkligen förstår vad som pågår här.
Enbart mitt kompani kan inte ta den positionen.
Japanerna är nergrävda och de har mycket eldkraft.
Överste, det är en bunker där uppe.
Vi kan inte se den, och... den slaktar mina män.
Jag kräver tillstånd att rekognoscera runt
åt höger om Berg 210. Jag tror att hela positionen
kan kringgås med en kraftfull manöver.
- Nej! För helvete, nej! - Det kan spara liv!
lngen kringgående rörelse.
Hör här, Staros. Du kan inte ta dina män
runt in i djungeln för att undvika strid!
Hör du mig, Staros? Du attackerar nu med varje man du har!
Attackera nu! Det är en direkt order!
Överste, jag måste vägra lyda ordern.
- Där är det. Ser du det? - Jag ser det inte.
Det är inte ditt fel, Jim. Han ger order.
Jag begär igen tillstånd för rekognoscering runt åt höger i kraft.
Tiden, överste... är 13.21, 25 sekunder.
Jag har två vittnen här. Jag begär att du har vittnen där. Kom.
Staros, försök inte med advokatskitsnack med mig!
Jag vet att du är advokat! Detta är inte en rättssal.
Vi är i krig. l en jävla strid!
Jag vill ha en frontattack. Jag upprepar min order. Kom.
Överste, jag vägrar ta männen upp i en frontattack.
Det är rena självmordet.
Jag har levt med mina män i två år och kan inte beordra dem i döden. Kom.
Det är ett mycket viktigt beslut.
Om du känner det så kanske du har anledning.
Jag kommer dit.
Jag tar inte tillbaka min order,
men om jag ser förmildrande omständigheter, kanske jag gör det.
Jag vill att du håller ställningarna tills jag kommer dit.
Få männen på bergskammen att röra på sig om det går! Slut.
En plats är lika bra som någon annan.
Det går inte att gömma sig.
Ta det bara lugnt. Ta det lugnt. Ta det lugnt.
Var är... var är Fife?
Fife? Han är här. Fife.
Håll min hand, Fife.
Håll min hand.
Jag har den.
Jag dör, Fife.
Åh, kapten...
lnstängd i ett gravvalv.
Kan inte lyfta locket.
Spelade en roll jag aldrig tänkt.
På med skjortan, soldat. Det är inte en jävla badstrand!
På med den omedelbart.
Vad siktar du på? Nu ska vi ta de där kräken.
Rör på er!
Vad gör du där nere där du inte kan se ett dugg?
Jag skickade första plutonen till kammen.
- Hur många sårade? - lngen, överste.
lngen? lngen alls?
Låter inte som den situation som du beskrev för mig.
Det är det inte. Situationen ändrades för 5 minuter sedan.
Kapten, lyssna på mig.
Vi går över dit och tar alla med oss.
Har du några fler klagomål?
- Nej, överste. - Ok! Vi ska göra det på mitt sätt!
Mitt sätt! Förstår du det, kapten?
Vi samlas vid avsatsen! Vi kan ta bergskammen ikväll!
Jag tror bergskammen är långt ifrån övergiven.
Visa mig hur du ser på saker och ting.
Vi är bara jord. Vi är bara jord.
Vi blir dödade om vi stannar här.
Bell, ta sex man
och se vad som finns där.
Och vi täcker så gott vi kan.
Ok.
Ni stannar här. Ok?
Jag går ensam.
Kom ut.
Kom ut hit där jag är.
Det var en... Det var en...
Det är en bunker... däruppe.
Det är fem maskingevär.
Det fästet däruppe bland de klipporna,
är nyckeln till bergskammen.
Bell här har rätt.
Från fästet däruppe kan de små gulingarna täcka hela området
1000 meter framåt. Men de lämnade denna avsats oskyddad.
Det är ett misstag. Det är ett ordentligt misstag.
Vi ska dra nytta av det innan de inser sitt misstag.
Ok, ok. Jag vet att ni är alla ganska trötta,
och vi har haft ett helvete att få vatten upp hit.
Jag ber om ursäkt för det.
Men klarar vi bunkern imorgon så tror jag vi kan ta berget.
Jag frågar efter frivilliga.
Att gå upp dit och slå ut den.
Överste?
Jag vill gå upp dit
- och visa vägen för en grupp. - Bra.
- Jag ska gå, överste. - Du.
Ok.
- Jag vill leda gruppen, överste. - Ok, John. Jag hoppades på det.
- Du leder gruppen. - Jag ska gå, överste.
- Överste? - Du.
Ok, det räcker. Sju är tillräckligt. Samlas.
Jag vet inte om du inser hur viktig denna operation är, Staros.
När vår position är säkrad kan vi ta in bombplanen.
Det betyder luftstridskraft 160 mil i varje riktning.
Guadalcanal kan bli krigets vändpunkt.
- Det kostar liv. Bekymrar det dig? - Nej, överste.
Jag förklarade hur viktigt det här målet är.
Hur många liv är det värt? Hur många liv?
Det kan jag inte säga, överste.
Är du beredd att offra någon av din män i den här kampanjen?
Hur många? En? Två?
Tjugo?
Kapten, det kommer att bli förluster.
Kan du inte finna dig i det är det nu du ska säga det.
Nej, överste. Du har rätt... i allt du sa.
Bra, bra.
Det är allt, kapten.
En sak till, Staros.
Du behöver aldrig säga att du tycker jag har rätt.
Någonsin.
Vi utgår från det.
Slut.
Jag tycker synd om dig.
- Jaså? - Verkligen, lite grand.
Armén tar kål på dig.
Var du smart skulle du tänka på dig själv. Du kan inget göra för de andra.
Du springer bara in i ett brinnande hus där ingen kan räddas.
Vad tror du att du kan göra? En ensam man i all denna galenskap.
Om du dör är det förgäves.
Det finns inte någon annan värld där allt kommer att bli bra.
Det finns bara den här.
Bara den här klippan.
Sätt igång! Kom igen, kom igen.
Vem bestämmer vem som ska leva?
Vem bestämmer vem som ska dö?
Det här är meningslöst!
Titta på mig! Jag står här och inte en kula.
lnte en kula!
Varför?
Varför behövde de alla dö?
Jag kan stå precis här och ingenting händer!
Vi tillsammans.
En varelse.
Rinner samman som vatten
tills jag inte kan skilja oss åt.
Jag dricker dig.
Du är mitt ljus.
Min vägvisare.
John, jag kommer efter. Bryt igenom så följer vi.
Vi stormar när du visslar.
Ok, vi gör det. Vi tar dem.
OK.
Håll er nere, under denna avsats
och jag kommer att ropa ner informationen ovanifrån.
När 81:orna har bombarderat berget... så mycket som möjligt,
kryper vi ut med den stora klippan som skydd
och anfaller dem sedan från höger.
Ok?
Ok. Ok.
Azimut 1470... från Easy Roger 7.
100 vänster, lägg till 200.
Uncle Baker 1, eld.
Azimut 1470 från Easy Roger 7.
Vänster 100, lägg till 200.
Maskingevär. Justerar. Över.
Förstått. 1470 från Easy Roger 7.
Vänster 25, ner 50!
Vänster 25, Uncle Baker 1.
Vänster 25, ner 50.
Eld för effekt. Över.
Uppfattat, Uncle Baker 1.
Nu!
Ok, vi fortsätter uppför berget till höger.
Skjut inte eller kasta granater innan jag ger signal.
Ok, låt oss göra det.
Är han ok? Är han ok?
Vi kan inte ta honom med oss.
- Nej, vi kan inte lämna honom. - Du stannar hos honom.
Vi kan hämta honom på tillbakavägen... om han lever.
- Är han död? - lnte än.
Dale, stanna hos honom! Täck flanken! Rör på er!
Bakom er!
Vi är instängda!
Retirera!
Nu!
Se upp.
Klart!
Kom igen. Ut med er.
Fortsätt.
Tror ni att ni är soldater?
Skitskalle!
Jävla kryp!
Ok?
Jag sköt en människa.
Det luktar här.
- Alla dessa lik. - Stick en cigarett i näsan.
Se hur de springer!
Vi fick dem att sticka!
Bra gjort, John. När de såg dig vinna,
fick de moralen tillbaka.
- Hallå där! - Gör inte så, soldat.
Ta hand om de andra. G-2 vill ha dem. Någon är här snart.
Vi har slösat nog med tid här.
Jag vill rekommendera några medaljer.
Ja. Vi ska ordna allt vi kan senare.
Först ska jag personligen rekommendera dig, John.
Kanske den stora.
- Tack, men jag känner inte... - Jo, det gör du.
Att få den för dig kommer att bli problemet!
Det skulle vara en stor ära för regementet om du fick den.
Det är bäst vi fortsätter.
Vi behöver flytta fram linjerna, nå de andra och trycka på mot toppen.
Vill du ta befäl över B-kompaniet?
Naturligtvis.
Jag vill inte klaga, men vattnet. Om vi inte får vatten...
Oroa dig inte för vattnet.
Jag vill inte att någonting hindrar vår attack nu när vi går framåt.
Vi kommer att ha vatten om... ett par timmar.
Jag har arrangerat det.
Vi kan bara inte stoppa nu och vänta på det.
Nej, överste.
Just det.
Och om några av männen... kollapsar, ja för helvete, då får de kollapsa.
Ok.
De kan...
- De kan dö. - De kan dö av fiendens eld också!
De är alla tuffa killar.
Kom igen, ni kommer att se mycket mer av det dit vi ska!
Ska vi ta det här berget eller inte?
John, jag är övertygad om att japanerna kan knäckas nu.
Vi behöver bara fortsätta och vi kommer att ta berget ikväll.
Ser du männens moral? Deras nya gnista?
Jag vill dra fördel av det innan något händer som försvagar dem.
Om bataljonen avlöstes i ett nederlag
eller om den förstärktes med reservtrupper
om vi fastnade innan vi nådde toppen,
det vore betydligt mer än jag kan stå ut med!
Jag har väntat hela livet på detta.
Jag har slavat och stått ut med mycket för detta tillfälle!
Och jag tänker inte ge upp nu.
Du vet inte hur det känns att bli förbisedd.
Jag menar, du är ung. Du har just börjat.
Du har fått ditt krig! Under 15 år är detta mitt första krig!
John, en dag kommer du att förstå.
Du är som en son för mig.
Vet du vad min son gör?
Han är agnförsäljare.
Du har gjort ett bra jobb.
Jag kommer att se till att du får allting som du förtjänar.
Tack, överste.
Herregud...
Helvete! Jag vill ha tre kurirer
Ge mig tre kurirer!
Hämta hit vatten.
Kom tillbaka så fort som möjligt!
Vi attackerar med full styrka om en timme!
lngenting kan stoppa oss nu.
Vi är där uppe ikväll!
Har du sett många döda män?
Massor.
lnte annorlunda än döda hundar
när man blir van vid tanken.
De är kött bara.
Är du rättfärdig? Vänlig?
Tror du på det här?
Är du älskad av alla?
Jag vet att jag var det också.
Kommer du att lida mindre därför att du älskade godhet?
Sanningen?
Ner på marken för tusan! Ner med er! Ner!
Ner. Stanna där.
Ner på marken! Ner på den jävla marken!
Nu!
Denna stora ondska.
Var har den kommit ifrån?
Hur kom den in i världen?
Vilket frö, vilken rotväxte den från?
Vem gör det här?
Vem dödar oss?
Stjäl livet och ljuset ifrån oss?
Retar oss med vad vi kunde ha vetat.
Är vår undergång till nytta?
Hjälper den gräset att växa eller solen att skina?
Finns mörkret inom dig också?
Har du kommit igenom natten?
Jag ska bita i din lever.
Du håller på att dö.
Ser du fåglarna däruppe?
Vet du att de äter dig rå?
Dit du går, kommer du inte tillbaka.
Vad betyder du för mig?
lngenting.
Sitt här.
Staros, jag befriar dig från befälet.
Löjtnant Band tar över.
Jag har redan sagt till honom.
Det är en svår sak att göra.
Svårt beslut att fatta.
Jag tror inte du är tuff nog.
Du är för vek. Du är för godhjärtad. Du är inte tillräckligt seg.
Hur som helst, jag har redan fattat mitt beslut.
Jag vill inte se mina män dö.
Har någon någonsin dött i dina armar, överste?
Har någon?
Jag vill inte göra en skandal av detta.
Jag vill inte ha det i bataljonens papper. Och inte i dina heller.
Det har inget med feghet eller slarv att göra.
Titta på den här djungeln.
Se på dessa klängväxter, hur de tvinnar sig runt träden och sväljer allting.
Naturen är grym, Staros.
Jag tänker låta dig ansöka om omplacering till chefsjuristkåren
på grund av dålig hälsa.
Du är advokat.
- Har du haft malaria än? - Nej.
Gör inget. Jag kan fixa det.
Du får det förmodligen.
Jag ska föreslå dig för silverstjärnan.
Och jag kommer att säga det så de inte kan säga nej.
Det kanske blir purpurhjärtat också.
Varför det?
För skråmorna i ansiktet och såren på händerna.
Hör på mig, Staros.
Det är bäst att du åker tillbaka med nästa plan.
Det är inte alls bra för dig att vara här.
Det är bäst för alla att vi håller tyst om detta.
Så här säger överste Tall.
''Segern ger oss all anledning till stolthet.
Det är en milstolpe i slaget om Guadalcanal.
Imorgon kommer divisionschefen att inspektera linjen.
Efter inspektionen kommer vi att avlösas av en reservbataljon.
Jag har ordnat en veckas vila för bataljonen.''
Det är allt.
Timmar som månader.
Dagar som år.
Gick mot gyllene tider.
Stod på stranden till den nya världen.
Jag skulle ha kommit förbi och tittat in,
men...
jag behövde lite tid ensam.
Ja?
Vi vill tacka dig, kapten.
För att du ville gå runt.
För att du såg efter oss.
För att du höll oss ihop.
Det är synd att du lämnar oss.
Du fick en dålig uppgörelse.
Jag är inte säker på det.
Det värsta är...
att inte veta om man gör rätt.
Det är det svåra.
Men det gör inget. Jag bryr mig inte.
Jag är glad att åka.
Jag är glad.
- Det är inte för sent. Vi kunde klaga. - Varför?
Vad skulle det tjäna till?
Hur som helst, jag vill åka.
Bry er inte om det. Låt det vara.
Vad menar du, kapten?
Ni har varit som söner för mig.
Ni är mina söner.
Mina kära söner.
Ni finns inom mig nu.
Ni följer mig överallt.
lngenting kan få en att glömma.
Varje gång man börjar om.
Krig förädlar inte människan.
Det gör henne till ett odjur.
Förgiftar själen.
Min kära hustru,
man förstörs inombords av allt blod, all smuts och larm.
Jag vill vara oförändrad för dig.
Komma tillbaka som den man jag var.
Hur når vi dessa andra stränder?
Dessa blå berg.
Var kommer den ifrån?
Vem tände lågan inom oss?
lnget krig kan släcka den,
erövra den.
Jag var en fånge.
Du befriade mig.
Hur mycket man än tränar,
och hur försiktig man än är,
handlar det om tur om man blir dödad eller inte.
Det spelar ingen roll vem man är, eller hur tuff man är,
om man är på fel ställe i fel ögonblick är det kört.
Jag ser den döende pojken,
och jag känner ingenting.
Jag bryr mig inte om någonting längre.
Låter lycksaligt.
Jag har inte den känslan än.
Denna känslolöshet.
lnte som ni andra.
Kanske för jag vet vad som väntar.
Jag kanske redan var känslokall.
Jag har inte rört en kvinna sedan jag inkallades.
Eller talat med någon.
Jag vill inte...
Jag vill inte känna driften.
Ok. Abrahams!
Abrahams. Här har du.
Stack! Var är Stack?
Hämta honom.
Bell?
Bell!
En till för Bell.
Käre Jack,
Jag har mött en kapten i flygvapnet och förälskat mig i honom.
Jag vill skiljas och gifta om mig.
Du kan säga nej, men jag frågar ändå
eftersom jag minns hur vi hade det.
Förlåt mig.
Det blev för ensamt, Jack.
En dag kommer vi att mötas.
De som stått varandra så nära möts alltid igen.
Jag har ingen rätt att säga så här.
Jag kan inte hejda mig.
En svår vana.
Å, min vän från dessa goda år.
Hjälp mig att lämna dig!
Vad heter du?
Vi var en familj.
Hur kunde det spricka?
Så att vi nu är fiender.
På var sin sida.
Hur förlorade vi det goda vi fått?
Lät det glida iväg?
Spred omkring det vårdslöst?
Vad hindrar oss från att nå ut?
Röra vid härligheten?
Jag hade knäppt dig, Witt, om du var japan.
För länge sedan.
Lämnade de dig här?
Jo.
Jag sinkade dem.
Har faktiskt inget emot det.
Läkaren fixade mig rätt bra.
Jag har gott om ammunition.
Någon kommer till slut.
- De fick dig. - Rakt i knät.
Ja.
Jag är ute ur det här kriget, Witt.
- Vad gör du här nere? - Bara, du vet,
På väg tillbaka till kompaniet.
Ja.
Hälsa grabbarna från mig.
Du kan följa med om du vill.
Jag hjälper dig.
Nej, det är lugnt och tyst.
Fridfullt här uppe.
Jag sinkar dig bara. Någon kommer snart.
Jag ska påminna dem.
Ok.
Hör du, Witt.
Vem jäklas du med idag?
Vad menar du?
Är inte det vad du brukar göra?
Gå åt vänster när de säger höger?
Varför bråkar du så, Witt?
Du bryr dig om mig, eller hur?
Jag har alltid känt det.
Varför verkar du alltid vara som sten?
Ena dagen kan jag prata med dig,
nästa dag är det som om vi aldrig mötts.
Tomt hus nu.
Känner du dig någonsin ensam?
Bara kring människor.
Tror fortfarande på det vackra ljuset, va?
Hur bär du dig åt?
Du är en trollkarl för mig.
Du har fortfarande en gnista.
En man ser en döende fågel och tror att det bara finns obesvarad smärta.
Men döden har sista ordet.
Den skrattar åt honom.
En annan man ser samma fågel,
och känner härligheten.
Känner något som ler genom allt.
Vi måste härifrån genast.
- Du förklarar för... högkvarteret? - Nej.
Vet de var vi är? För vi är måltavlor här ute.
Tja, jag tror det är... mitt beslut, sergeant.
Vi behöver bara skicka någon dit upp och se hur nära de är. Ok?
Det är lätt.
Anropa högkvarteret med den apparaten.
Skottlossningen kommer närmare.
Linjen är bruten!
Vi måste skicka ut någon att hitta var linjen brutits.
Och vi måste veta hur nära de är.
Kom igen.
Ok. Ok.
Du där.
Du går.
Du går, Fife.
Coombs. Du går också.
Kom igen!
Jag går. Men du ska veta att jag tycker det är en dålig idé.
Om de kommer alls, löjtnant, kommer de att mosa oss här.
Du behöver inte gå. Andra kan gå.
Nej, jag vill gå. Om något dåligt händer vill jag vara där.
Ok. Du stannar i floden.
Djungeln är för tjock. Var försiktig.
Det ska jag.
Lycka till, Witt.
Är du ok, Fife?
En förstärkningsbataljon.
Vi måste gå tillbaka.
Säg till löjtnanten.
Låt oss ge oss av.
Jag är träffad!
En av oss måste stanna och slå tillbaka dem.
Vi klarar oss.
Min vän har inte långt kvar,
så... du går.
Du ger dig av.
Witt!
De kommer.
Jag måste gå. Jag vill inte du ska vara rädd.
Göm dig tills du hör skott. Flyt sedan nerför floden.
Nej.
- Var är Coombs? - Tillbaka. Tillbaka, de kommer.
Retirera.
Var är Witt? Fife, var är Witt?
Fife, var är Witt?
Fife. Fife, var är Witt?
Amerika.
Var har du gnistan nu?
Jag vet ni har gjort och druckit denna förbannade blask.
Det är ok med mig.
Allt är en lögn.
Alla i min enhet kan bli hur full han vill.
Vad som helst.
Så länge som han hör reveljen och utför alla uppdrag.
Kan han inte det, får han med mig att göra.
- Så mycket skit. - Jag ser mig som en familjefar
och det är vad vi är här, vad vi än tycker.
Vi är en familj.
Jag är pappan.
Antar att det gör sergeant Welsh till mamman.
De bara kommer, en efter en.
Det gör er alla till barnen i familjen.
l en familj kan bara en bestämma.
Pappa bestämmer och mamma håller i tyglarna. Så fungerar det.
- Om någon av er vill mig något, - Man är i en låda.
- vad som helst, - En låda som rör sig.
finns jag tillgänglig.
Kriget kommer inte att vara slut före jul.
Det dröjer innan vi kommer hem...
De vill att du dör.
Eller ha dig i deras lögn.
Bara en sak att göra.
Hitta något som är ens eget.
Skapa en ö för sig själv.
Möter jag dig inte i detta livet,
så låt mig då känna saknaden.
En blick från dina ögon, och mitt liv är ditt.
Något att komma tillbaka till. Någon slags grund.
Jag menar, jag vet inte vilka planer du har, men...
Jag har bestämt mig nu. Jag har varit med om allt.
Jag är kanske ung, men jag har levt mycket.
Jag är redo att leva på rätt sätt.
Min pappa sa att det blir mycket värre innan det blir bättre.
Livet ska inte vara så hårt när man är ung.
Jag antar att efter detta är det värsta över.
Det är dags att det blir bättre.
Det är så det ska bli.
Jag blir äldre.
Absolut inte gammal, men äldre.
Var var vi tillsammans?
Vem var du som jag levde med?
Promenerade med?
Brodern.
Vännen.
Mörker från ljus.
Oenighet från kärlek.
Är det resultatet av ett sinne?
Ansiktsdragen från samma ansikte?
Åh, min själ,
låt mig vara i dig nu.
Se ut genom mina ögon.
Se ut på de saker som du gjort.
Alla saker lyser.